Головна | Новини | ОГОЛОШЕННЯ | Всеукраїнська програма ментального здоров'я "ТИ ЯК?" |
06/05/2020
Під час нацистської окупації 1941-1944 рр. у місті Миколаєві діяли підпільні групи. Однією з таких була група медиків, що виникла у квітні 1943 р. Спочатку до неї входили: лікар Микола Соколов (Тайожний), його дружина Варвара Горяніна та Георгій Андрієвський. Згодом до групи долучилися лікарі Семен Єлєонський, Андрій Мельниченко, Ірина Бурдуновська, Марія Кравченко, ветеринар Дмитро Подлозний, лаборант Серафима Молчанова та інші медпрацівники.
Медики підробляли результати аналізів юнакам і дівчатам, яких нацисти примушували виїжджати на роботу до Німеччини. Завдяки зусиллям лікарів, котрі виправдовували симуляцію захворювань, було врятовано від вивезення до Рейху більше 260 осіб 1924-1927 років народження.
Під час примусового залучення жінок до риття окопів і протитанкових ровів лікарі видавали фальшиві листки непрацездатності, звільняючи мешканок Миколаєва від трудової повинності. Так, за даними страхової каси у квітні 1943 року було видано 9070, а в серпні – 30566 фальшивих лікарняних.
Медики забезпечували підпільників і населення фальшивими документами (паспортами померлих у лікарні, чистими бланками з відтисками печаток військових частин). За допомогою співробітника Біржі праці Галини Склярової були отримані та передані підпіллю біржові картки, які замінювали паспорти, документи про звільнення від трудової повинності. Група налагодила самостійне виготовлення печаток на гумовій основі, постачала підпілля отрутою, виготовляла нітрогліцерин.
З метою звільнення людей від обов’язкової участі в оборонних роботах у січні-лютому 1944 року майже 100 миколаївців були зараховані на неіснуючі посади (лише відділ охорони здоров’я мав 17 прибиральниць). Лікарі видавали здорових людей за хворих. Наприклад, лікар Андрій Мельниченко наклав багато фальшивих гіпсів, робив фальшиві операції (ножові розрізи), а лікар Єлеонський видавав довідки про підвищену температуру та вигадані аналізи.
Після примусового вигнання нацистами до Рейху німців-колоністів у місті не лишилося лікарів, які володіли німецькою мовою. На посаду обласного лікаря був призначений Микола Соколов (Тайожний), керівників поліклінік № 3 – Зоя Сотська (перебувала у таборі «Шталаг-364» як військовополонена, звільнена з табору на початку 1944 р.), № 2 – Георгій Андрієвський. Завдяки їх зусиллям удалося сховати і завадити вивезенню до Німеччини 6 рентгенівських апаратів, 10 мікроскопів, великої кількості медикаментів та перев’язочного матеріалу, а також обладнання лікарень, поліклінік і ветеринарій.
У своєму звіті про діяльність групи Микола Соколов (Тайожний) назвав 39 її учасників, але до списку увійшли не всі члени його групи. Задля убезпечення від викриття кожен із них, окрім керівників, знав двох-трьох осіб, з котрими співпрацював. Після звільнення міста підпільники вимушені були доводити свою участь у підпільному русі показаннями свідків. Згодом, у 1965-1968 роках, коли активно досліджувалась історія війни, а також почали видавати «партизанські квитки», було встановлено імена багатьох людей, які брали участь у підпільно-партизанському русі, у тому числі в групі «медиків».
На фото - рідкісний документ із фондів держархіву Миколаївської області: Лист начальника військової частини 16105 Лазарчика до Миколаївських обкому та міськкому КП(б)У про підтвердження участі Сотської Зої Андріївни у роботі підпільної медичної групи, 5 травня 1945 року (Державний архів Миколаївської області, ф.П-10, оп. 1, спр. 31, арк. 64).
За документами держархіву Миколаївської області